Fler kan åka på semester – men klasskillnaderna ökar. Så heter LO:s rapport som grundar sig på en undersökning bland LO- TCO- och SACO-medlemmar.
Resultatet visar att nästan var fjärde LO-medlem inte har råd att göra något under sin ledighet. Framför allt gäller detta ensamstående kvinnor.
Av hela gruppens anställda, det vill säga av alla fackorganisationernas medlemmar, är det drygt var sjunde, eller 15 procent som varken har tillgång till fritidshus eller gjort någon semesterresa under föregående året.
I absoluta tal motsvarar det nästan 600 000 anställda, varav den övervägande delen alltså har ett LO-yrke.
LO menar att möjligheterna till en varierad semester för vuxna och deras barn är mycket olika, vilket i hög grad beror på yrke och samhällsgrupp.
Semestern är en tydlig klassmarkör, skriver LO i rapporten.
Bernt Hedlund arbetar på för-skolan Regnbågen i Stockholm och är medlem i Kommunal. Arbetet på förskola har han haft sedan 1986. Under sin ledighet ska han åka ut på cykelsemester med sin partner.
– Det kommer jag att ha råd med. Vi ska tälta och eventuellt ta in på något vandrarhem, säger han.
Det var svårare förr när barnen bodde hemma. Då brukade de hyra kommunens stugor. Det var inte fråga om några längre resor utomlands.
– Idag vet jag inte om man bedriver den sortens verksamhet för folk med mindre pengar. De stugorna vi bodde i förs inte längre i kommunens regi. De ägs numera av Skärgårdsstugor, säger Bernt Hedlund.
Han berättar att han vände sig till både kyrkan och socialen för att kunna ta sina barn på semester. Ibland fick de hjälp, ibland inte. Han var ensamstående och han menar att framförallt hyran svalde en stor del av lönen.
– Det är ett stort problem. Jag bodde med mina fyra barn. Så fort de flyttade ut såg jag till att skaffa mig en mindre och billigare bostad.
Hedlund bevittnar varje år att en del barn aldrig reser någonstans.
– Det är hemskt eftersom jag tror att barnen behöver omväxling. Vissa är här hela sommaren. Antagligen går föräldrarna hemma under sin ledighet, säger han.
Orsaken till detta menar Hedlund helt enkelt är att folk inte har råd.
Han anser att lönerna är väldigt orättvisa och att de borde höjas.
– Jag kan se till mig själv. Tidigare var det pengarna som begränsade sommaren, säger han.
Bernt Hedlund menar att en sådan sak som kolloverksamhet är mycket viktig.
– Idag får alla barn i Stockholm åka på kollo, men vissa behöver längre perioder än vad som erbjuds. Men kolloverksamheten är inte längre behovsanpassad. Det går ut över barn med föräldrar som inte har så mycket pengar.
LO skriver i sitt rapport att jämförelser med tidigare undersökningar visar att det skett en del förändringar. År 1980 hade 25 procent av andelen LO-medlemmar inte tillgång till fritidshus och hade heller inte gjort någon semesterresa.
År 1990 var motsvarande siffra 22 procent. Under perioden 1990-97 försämrades situationen kraftigt och hela 31 procent fick stanna på sin hemort. Under denna period försämrades arbetsmarknaden, inkomst- standarden minskade för flertalet hushåll och de ekonomiska problemen ökade för många, skriver LO i sin rapport och menar att kostnaderna för semester var en av de utgifter som man tvingades dra in på. I dag är alltså siffran nere på 24 procent.